Subrip By Ukendt Fixed By Pacman.
Det er dig. Med lukkede øjne i regnen.
En helt ny oplevelse for dig.
Du havde aldrig set dig selv som, hvad skal jeg sige...
som en af dem, der elsker at betragte månen -
eller sidder i timevis og ser på bølgerne og solnedgangen.
I kender sikkert den type. Måske gør I ikke.
Men det er faktisk en rar følelse.
At modstå kulden og mærke vandet sive gennem blusen ind til huden.
Og følelsen af jorden, der bliver blød under fødderne.
Og duften... og lyden af regnen, der rammer bladene.
Alt det, der står i de bøger, du ikke har læst.
Det er dig.
Hvem skulle have troet det?
Dig.
Lektion nr. 3. Dialog.
Grib den her! Kom her med den store!
Hvorfor får du altid...
Hvorfor får du altid den store?
Jeg fortjener den store.
Måske skulle du prøve at få noget kridt af tavlen.
- Laurie! - Jeg blæser den anden vej.
- Jeg troede, du ville holde op. - Det gør jeg skam også.
Jeg kan ikke holde op med at ryge og spise samtidig.
Hvorfor skulle du holde op med at spise?
Hvis du vil tabe dig, behøver du bare tænke på det.
- Du har tabt dig den sidste måned. - Det er noget, du tror.
Når man er så fed, som jeg er, ser man kun andre kvinders kroppe.
- Man ser ikke andet! - Laurie, du er skør!
Du er altså ikke fed, okay? Jeg kender fede mennesker.
Sådan ser en fed persons mave ikke ud.
Jeg spiste en hel liter is i går.
Jeg har ikke spist is i evigheder.
Hvad... du er ikke på sådan en iskur, vel?
- Jo, Ben & Jerrys mirakelkur. - Er det rigtigt?
Ved du, hvad jeg tænker på lige nu? Majskolber.
Med masser af salt og smør.
Bare at tænke på kure gør mig sulten. Vi ses i morgen.
- Ja, vi ses. Hej. - Hej.
- Søger Don nyt arbejde? - Don søger altid nyt arbejde.
- Jeg kunne spørge på hotellet. - Det går nok.
Jeg har ikke brug for, at I går og skændes der også.
Behøver du lytte til det? Kan du ikke høre musik som normale mennesker?
Ingen er normal, mor.
Normale mennesker findes ikke.
Muffins til børnenes morgenmad. De er lidt mast, men udmærkede.
- Hvem har lejet Nathans hus? - Der flytter en på søndag.
- Barry Manilow. - Hvad?
Barry Manilow. Han er normal!
Godnat, mor.
Kom nu, ryk ind!
Er det fødder eller isterninger, du kører op og ned ad mine ben?
Okay, så varmer jeg dem. Jeg har ikke noget valg.
Jeg fryser også heroppe.
- Smed du alt vasketøjet i kurven? - Ja.
- Er du træt? - Ja.
Du er for lille. Du får historien, når du er ældre.
Skal I have mere mælk? Drik jeres mælk. Vi kører om fem minutter.
Nu spildte du! Jeg sagde, du var for lille!
Patsy, kan du ikke drikke et glas mælk uden at spilde?
Nej, nej, nej... Hvad laver du?
- Er Flintstones aldrig på stranden? - Du skal ikke skifte emne.
Hvor har mor dine trøjer?
Jeg har spist op. Det har Patsy ikke.
Det er den slags, der sker... Under pigernes seng i den grønne kasse.
Op med armene. Vi skal have den her af, okay?
Du har fået mælk på dig. Sidder du fast? Hvor er Patsy?
- Der var hun! - Her, tag den på.
Lances bror ringede og sagde, han måske har noget til mig.
- Hvor er nøglerne? - De sidder sikkert i tændingen.
Piger, få overtøj på!
Mor, er Patsy ikke for lille til at høre, hvor babyer kommer fra?
- Kan du tage din jakke på? - De åbner et swimmingpoolfirma.
- Er det rigtigt? - Ja.
- Pøj, pøj. - Tak.
Henter du pigerne i skolen, for det bliver måske sent?
Ja, selvfølgelig. Huer og vanter på, okay?
Nu varmer jeg bilen op, og så kører vi om to minutter.
Hjælp Patsy med hendes også, når du har dit på.
Hej, hav en god dag!
Du er fanget!
Ann! Jeg hænger noget vasketøj op. Skal jeg tage noget af dit?
Ann, er du derinde?
Læg tøjet i posen og tag kåben på. Varer det længe?
- Jeg skal hente mine børn. - Aner det ikke.
- Må jeg give besked til min mor? - Vi kan ikke gøre undtagelser.
- Venter din mor udenfor? - Ja, hun kom med mig.
- Jeg glemte at sige det. - Jeg ser på det.
Klæd dig nu af, ellers varer det hele dagen.
John, Charlie Bob, Seymour, Jack og Bill.
Følg med.
Ved du, om den anden sygeplejerske bad min mor hente mine børn?
Ved du, hvor mange vi er?
Ved du, hvordan det er at stå og fryse, mens de andre bliver hentet?
Ja, jeg gør. Jeg ser, om jeg kan finde din mor.
Hej, Ann. Jeg er dr. Thompson.
Jeg skal se på resultatet af scanningen.
Hvorfor gør vi det her?
- Hvordan har dine børn det? - Jeg er lidt urolig.
- Jeg skulle hente dem i dag. - Det her tager kun et par minutter.
- Ann, vil du undskylde mig? - Ja, det er dit hospital.
- Det er dr. Stuart og dr. Lance. - Ved I, om mine børn bliver hentet?
Det tager kun et par minutter.
- Bor du sammen med din mand? - Ja, han bygger swimmingpools.
- Han har været ude hele dagen. - Du arbejder på universitetet?
- Ja, jeg gør rent der om natten. - Og du er 23 år?
Jeg bliver 24 til december. Jeg er vandmand. Hvad er du?
- Hvad fanden sker der? - Vi har scannet dig tre gange og...
Er du sikker på, du ikke vil ringe til din mand?
Nej, jeg vil helst ikke ringe til ham.
Vi har scannet dig tre gange, og jeg har bestilt en biopsi.
Og hvad så?
Du har kræft i begge æggestokke.
Den er gået i mavesækken og i leveren.
Den er fremskreden, hvad?
Var du tyve år ældre, ville det gå langsommere, og vi kunne operere -
- men dine celler er unge, alt for unge.
Jeg er bange for, at vi ikke kan gøre noget.
Hvor...
- Hvor længe? - To måneder, måske tre.
Jeg gik og troede, jeg var gravid.
Desværre ikke.
Jeg vidste, den var gal, da du satte dig her.
De renoverer mit kontor, udskifter klimaanlæg og...
Nej, det passer ikke.
Jeg kan ikke sætte mig foran nogen og sige, at de skal dø.
Det har jeg aldrig kunnet. Sygeplejerskerne har påtalt det.
Din familie vil måske gerne høre en anden læges mening.
Samme besked fra en, der ser mig i øjnene?
- Vil du have en kop kaffe? - Nej.
- Whisky? - Bliver det næste en cigaret?
Nej.
- Har du et bolsje? - Et bolsje...
Ja.
Det er godt. Hvilken smag er det?
Ingefær.
Det er godt. Stærkt, men okay.
Jeg har samlet nogle foldere, der forklarer det meste.
Og du får recepter på noget, der tager kvalmen.
Jeg har givet dig en tid og mit direkte nummer, hvis du vil ringe.
Okay... Har du et bolsje til at gå hjem på?
Desværre! Det var mit sidste.
Næste uge har jeg flere bolsjer.
Din far drak en flaske whisky til morgenmad.
Du bliver beruset af bare en øl.
Du tog ikke stoffer i high school. Et hiv nu og da af Donsjoint.
Uden at inhalere ligesom ham, der var præsident i USA. Bill Clinton.
Ventede de længe?
Godt. Tak, mor. Jeg skylder dig en tjeneste.
Nej, de undersøger mit blod. Jeg har blodmangel, derfor er jeg besvimet.
Når først de har fået fat i en, giver de ikke sådan slip.
Alt det nye legetøj, de skal afprøve. Jeg må løbe. Sygeplejersken kommer.
Okay. Hej, og tak for hjælpen.
Nu har du lyst til at tage alverdens stoffer.
Men de ændrer ikke følelsen af, at hele dit liv har været en drøm.
"Jeg spiser gerne kage i badekarret!" "Du skulle prøve det," lo katten.
Men jeg var ikke oplagt til spøg, så jeg sagde: "Ud med dig, kat!"
- Hej, mor. - Har I opført jer ordentligt?
- Far læser for hurtigt. - Tak for det, dit lille uhyre!
Jeg læser da ikke for hurtigt! Hvordan går det?
Godt. Jeg har blodmangel. Derfor besvimede jeg. Hvad sagde Lance?
- Jeg starter på mandag. - Er det rigtigt? Alle tiders!
- Der er arbejde til mindst et år. - Hvor er det dejligt!
- Har pigerne spist? - Vi fik milkshake og pomfritter.
Men vi måtte ikke sige noget.
Jeg spiste alle mine fritter og hele min milkshake!
Pomfritter er lavet af kartofler, som er sunde og nærende.
- Jeg ville bare fejre mit nye job. - Hvad går der af dig?
- Så er der tømmerflade om lidt. - Må jeg blive, eller skal jeg gå?
- Du må godt blive. - Godnat med jer.
Luk øjnene... Luk øjnene. Nu lægger vi fra.
Åh nej, bølgerne vokser og vokser...
og nu plasker vi ned i vandet!
- Hvad er det? - Er det en haj?
Ja, det er en haj. De er vrede på os, for de troede, floden var havet!
Du må hellere spise dem her.
- Tager du på arbejde? - Ja.
Din mor kan få et lift, hvis du vil hvile dig.
- Nej, jeg tager derind. - Jeg troede, du var gravid.
Det gjorde jeg også.
- Er du sikker på, at alt er i orden? - Jeg er bare træt. Det er det hele.
Næste måned, når jeg får min løn, kan vi tage til Whalebay Beach.
Ja, det ville være dejligt. Patsy har aldrig været på stranden.
Jeg er optimistisk med hensyn til de swimmingpools.
At tænke. Du er ikke vant til at tænke.
Når du får et barn som 17-årig med den eneste, du har kysset -
- og et til med den samme, og du bor i din mors baghave -
- og din far har siddet inde i ti år, får du ikke tid til at tænke.
Måske er man bare ude af vanen.
Hvad er det? Jeg bad om en espresso.
- Espressomaskinen virker ikke. - Hvorfor sagde du ikke bare det?
- Jeg tænkte, at du ville have kaffe. - Kaffe, når jeg bad om espresso?
Okay, slap nu bare af. Næste uge har vi espresso igen.
- Må jeg låne din kuglepen? - Sig mig først, hvad du vil have.
Så får du den bagefter, og så er alle glade.
Jeg vil gerne have...
Ikke espresso, maskinen virker ikke. Det er det samme med cappuccino.
- Giv mig et stykke wienerbrød. - Vi har ikke mere før i morgen.
Giv mig en kop kaffe og...
Et eller andet sødt. Hvad du nu har.
Ostekage med ananas er det sødeste, vi har.
Fint, et stykke ostekage.
Ting, jeg skal gøre, førjeg dør.
1. Fortælle mine døtre, at jeg elsker dem, flere gange dagligt.
2. Finde Don en ny kone, som pigerne kan lide.
3. Indspille fødselsdagshilsner til pigerne -
- for hvert år, indtil de er atten.
4. Tage til Whalebay Beach og holde en stor picnic.
5. Ryge og drikke lige så meget, jeg vil.
6. Sige, hvad jeg mener.
7. Elske med andre mænd for at se, hvordan det er.
8. Få en til at forelske sig i mig.
9. Besøge far i fængslet.
10. Få kunstige negle (og gøre noget ved mit hår).
Værsgo. Verdens sødeste ostekage.
Behold kuglepennen, jeg har udfyldt min lottokupon.
- Hvad vil du gøre, hvis du vinder? - Nu skal du høre.
Jeg vil være ligesom hende. Jeg vil have hendes næse -
- hendes mund, hendes øjne, hendes hår, hendes talje...
Jeg vil ligne Cher så meget, at folk vil standse og sige:
"Det var trist med ham Sonny." Hvad synes du?
Jeg synes, det er en røvsyg ide.
Nej, det var for sjov. Cher er skøn.
Penny og Patsy, jeg laver pandekager.
Hvis I ikke kommer straks, spiser jeg dem alle sammen selv!
- Godmorgen, stump. - Hej, mor.
Nå, Patsy vil ikke have pandekager? Ingen pandekager til Patsy.
- Er det allerede min fødselsdag? - Nej, men ved I hvad?
I nat drømte jeg, at I to vågnede op som sultne løver -
- og I spiste en masse mad!
Jeg skærer den ud for dig. Sådan.
Kører du børnene i skole?
Åh nej, den store hanløve! Efter ham, Patsy!
Hej, jeg elsker jer, mine løveunger. Jeg elsker jer så højt.
Jeg kunne godt tænke mig noget anderledes.
Anderledes...
Altså i forhold til det, jeg har nu.
Jeg kunne lave fletninger, men det tager en dag.
Nej, ikke fletninger. Aldrig.
Dit hår egner sig til fletninger, og du bad om noget anderledes.
Det er flot med fletninger. Det klæder dig, men...
Jeg tænkte mere på noget... Hvad med lyst hår?
Noget, der lysner mit ansigt lidt op.
Noget, der lysner... Sådan her?
Jeg tænkte også på kunstige negle.
Pigen, der laver negle, er her ikke om onsdagen.
Jeg kommer igen i morgen, så klarer vi det hele på en gang.
Også fletninger?
Jeg tænker over det. Vi ses i morgen.
Jeg har haft to kongresser og skulle bage en kage i form af et bildæk.
Jeg er kvæstet.
Selv mine hofter gør ondt.
Jeg tror, jeg går til lægen i morgen. Det er også skidt med knæene.
Den forbandede kage vejede nok 15 kg.
- Har du det lidt bedre? - Ja, det går fint.
De siger, det bliver sne i weekenden. Det tror jeg ikke på. Jeg hader sne.
Jeg bryder mig faktisk mindre om sne end om regn.
Du vil altdi være en ussel stymper, der boede på købmands loft.
Med de her penge kan jeg slippe væk fra alt det, der minder mig om dig!
Du tror, du holder mig i snor!
"Gå, Veda!" "Kom tilbage, Veda!" Så let er det ikke.
Alene. Du er alene.
Du har aldrig været så alene. Løgnen er din eneste følgesvend.
Jeg er på møntvaskeriet.
- Hvad vil du have? - En Molson Canadian.
Her har jeg aldrig set dig før.
Jeg er ked af det med fletningerne. Jeg skulle ikke have foreslået det.
Min morgen var sær. Kender du det, at man ikke kan se livet i øjnene?
Det er hårdt at være frisør. Folk venter så meget af en.
Somme tider kan man ikke klare presset.
Folk vil have, man gør dem smukke, men somme tider er det bare umuligt.
Tænk ikke på det. Min morgen var heller ikke lige toppen.
Må jeg stille dig et personligt spørgsmål?
- Kan du lide Milli Vanilli? - Fyrene, der ikke sang selv?
Der tager du fejl. De sang faktisk, men produceren forbød det.
Han truede dem med at sladre og fik alle royalties.
Det var så uretfærdigt.
Senere viste de, at de godt kunne synge, men ingen ville høre på dem.
De var for bløde til musikindustrien.
- Hvilken slags musik kan du lide? - Musik?
Hvor er det længe siden, jeg har hørt musik...
Jeg kunne godt lide Nirvana. Jeg var til deres sidste koncert.
Det var faktisk der, jeg mødte min mand, Don.
Senere... Jeg må simpelthen danse. Dj'en er en af mine venner.
Jeg henter lige en kop kaffe. Skal jeg tage en kop med til dig?
Nej tak.
Jo, for resten! Med mælk og sukker.
Tak.
- Din kaffe er blevet kold. - Jeg var lidt træt.
Jeg har vasket og lagt dit vasketøj sammen.
Tak.
- Glemte jeg skyllemidlet? - Nej, du glemte sæben.
- Kiggede du på mig, mens jeg sov? - Ja, et stykke tid. Undskyld.
Hvorfor? Snorkede jeg?
Nej, du savler, når du sover.
Er du hende pigen fra cafeteriaet, der skrev dagbog forleden?
Tak for lån af jakken.
- Det er din, ikke? - Behold den bare.
Det er meget koldt udenfor, og jeg er vant til det.
Jeg har boet i Alaska i tre år, nej, to et halvt.
Tak, men jeg kan godt lide kulden, den får mig til at føle mig levende.
Jeg må løbe. Jeg har to små børn.
Ja.
Tak.
- Vi ses. - Mit navn er Lee.
Ann.
- Skal du virkelig ikke bruge jakken? - Nej, tag den.
Jeg har altid gerne villet til Alaska.
- Jeg kommer tilbage med jakken. - Nej, jeg kan lide, du går med den.
Det var sødt.
Du får den tilbage.
Man ser ting tydeligt nu.
Lånte liv og lånte stemmer. En stor omgang Milli Vanilli.
Alle de ting, man ikke har råd til. Nu er man ligeglad med dem.
Alle de ting, der vil være tilbage, når du er væk.
Og så opdager man, at alle varerne i vinduesudstillingerne -
- alle modellerne i katalogerne, alle farverne og særtilbuddene -
- alle Martha Stewart-opskrifterne, bunkerne af fed mad...
Det er der kun for at holde døden på afstand, og det virker ikke.
Men hun elskede sin datter så højt og sagde ikke, hun var hendes mor -
- fordi hun mente, det var det bedste.
Drengens forældre ville synes bedre om hende, og drengen ville måske fri.
Men det var et stort offer, og hun led meget.
Mormor fortalte en smuk historie om en mor, der havde det hårdt.
- Den var sørgelig. - Det var nyt!
- Hej, Patsy. - Penny har spist bananbrød.
Patsy har drukket mælk. Hun spiser ikke så meget.
Mormors historie er en film, og hun kan godt lide den.
- Er det rigtigt? - Ja, Joan Crawford.
Hvor skønt! Kom, så går vi. Patsy, sæt den fra dig. Vi går nu.
Det var, for at de ikke skulle se tv. Næste gang holder jeg mund.
Mor, jeg vil ikke i skole i morgen. Jeg vil ikke, vil ikke...
Nej, det ved jeg! Jeg sagde tak, så drop det.
- Du skal ikke takke mig. - Godt, så trækker jeg det tilbage.
Jeg har passet dine børn, fordi du bad mig om det.
Jeg bad dig ikke om at fylde dem med historier om selvopofrende mødre.
Skal jeg hellere fortælle om Askepot og morderiske stedmødre?
- Er det, hvad du vil have? - Ja!
Nogle gange minder du så meget om din far.
Så længe jeg ikke minder om dig.
- Undskyld, men det er så filtret. - Patsy piber altid.
Hold op med at hakke på hende. Du kan heller ikke lide at blive redt.
- Jeg hakkede ikke på hende. - Du sagde, hun altid beklager sig.
Jeg hakkede ikke på hende.
- Jeg beklager mig ikke altid. - Så slutter vi. Nu skal I sove.
Godnat, din abekat. Har du katten?
Godnat, stump. Får jeg ikke et kys?
- Jeg hakkede ikke på hende. - Penny, jeg sagde, det var nok.
Godnat.
Du minder om mormor.
Hej, der er noget kylling tilbage.
- Skal du ikke sige goddag? - Goddag.
Hvor mange øl har du fået?
En eller to eller... fire. Jeg ved det ikke.
- Vil du have kylling eller ej? - Jeg vil have et kys.
Jeg vil have et stort, vådt kys.
Her er kyllingen.
Det smager godt.
- Har pigerne været i seng længe? - Ja, et stykke tid.
Penny hakkede på Patsy og blev vred, da jeg bad hende lade være.
Vi begyndte på en pool i Rushmore i dag.
Halvmåneformet. Det bliver vildt.
De har et hus i tre etager og en terrasse som i "Borte med blæsten".
- Det er smukt. - Er du glad for det?
- Altså for at bygge swimmingpools? - Ja, det er fint.
Det er ikke som fabrikken, men det er bedre end ingenting.
- Jeg må på arbejde. - Her sidder jeg med en kold kylling.
Du kan jo bare varme det op. Jeg troede, du elskede kold mad.
- Syng for mig. - Jeg skal på arbejde.
Du ved, jeg elsker, når du synger for mig.
Syng nu for mig.
Hej.
Farvel.
Hej, Penny, min stump.
Jeg kommer ikke til din fødselsdag, men der er intet, jeg hellere ville.
Mormor har nok bagt en kage med dit navn i store chokoladebogstaver.
Penny...
Du skal vide, at den dag du blev født -
- holdt jeg dig i mine arme, og det var mit livs lykkeligste dag.
Jeg var så glad, at jeg ikke kunne tale.
Jeg aede dine fødder og græd af glæde.
Du lærte mig, løver spiser pandekager og at senge kan være tømmerflåder.
Pas godt på Patsy, okay?
Jeg ved, det er svært, fordi hun kan gøre dig sur.
Det er ikke nemt at være storesøster, men jeg ved, at du kan.
Mor sender dig millioner af kys.
Tillykke, min søde lille Patsy.
Nu er du fem! Penny passer sikkert godt på dig nu.
Hun hakker sikkert ikke på dig mere.
Du må ikke være ked af, at jeg ikke kommer til din fødselsdag, vel?
Jeg kan huske din første fødselsdag.
Jeg kan huske, du begyndte at græde -
- fordi du ikke kunne lide, at vi sang fødselsdagssang.
Hver gang vi begyndte, skreg du i vilden sky.
Tillykke, min lille skat.
Mor elsker dig over alt.
Du skal være glad. Det er ikke altid nemt.
Somme tider sker der noget, og folk opfører sig underligt.
Snak med din far, hvis der er noget. Han ved mere, end du tror.
Hvis du er i tvivl om noget, så spørg ham, for han vil vide det.
Mormor ved også meget. Jeg håber, hun vil forklare dig det.
Vær tålmodig med hende. Hun er god nok på bunden.
Ingen af hendes drømme er gået i opfyldelse.
Prøv at forstå hende. Bliv ikke vred på hende.
Hvis I får en ny mor, så prøv at elske hende, ikke?
Gør ikke livet surt for hende af loyalitet over for mig.
Jeg ved...
Jeg ved, det ikke er det samme.
Uanset hvad afslutter du skolen.
Selv om det er hårdt, og du ikke kan klare mere, afslutter du skolen.
Jeg ville gerne fortælle dig ting om drenge -
- og kærester og forhold og den slags.
Men der er jeg ikke til meget hjælp.
Jeg var sytten, da du blev født, Penny. Så gammel som du er nu.
Du skal tro på dig selv.
Tro på, at du kan udrette noget, og bare kaste dig ud i det.
Tusind kys og kram -
- selvom jeg ved, du ikke er en lille stump mere.
Ann, er der noget galt?
Hvad er der? Er det den kur, du er på?
Hvorfor kaster du op? Du tager ikke de slankepiller, vel?
Vil du vide, hvorfor jeg kaster op?
Vil du virkelig vide det?
Fordi da jeg var otte, fortalte min veninde alle, at jeg var en so.
Og fordi jeg, da jeg var femten, ikke blev inviteret med til mit livs fest.
Og fordi jeg blev mor som 17-årig og pludselig skulle være voksen.
Og jeg har ikke flere drømme. Uden dem kan man fandeme ikke leve!
Og fordi jeg ikke har set min far, siden han kom i fængsel.
Jeg har intet fra ham. Ikke engang et latterligt postkort.
Og i reklamerne er alle så pisseligeglade.
Mine døtre går og synger åndssvage lortesange fra åndssvage reklamer!
Om jeg så trygler dig...
Om jeg trygler dig på mine grædende knæ -
- må du aldrig give mig navnet på den slankekur du er på.
Jeg vækkede dig ikke, vel?
Det er Ann.
Må jeg aflevere bogen nu?
Ja, nu.
Ja, jeg ved, hvor det er.
- Den er blevet lidt våd. - Skidt med det.
Hvad er der sket?
Har du glemt at betale af på dine møbler?
Nej...
Jeg har tænkt på at købe nogle møbler, jeg har bare ikke haft tid.
Jeg ville gerne byde dig på noget, men jeg har ikke noget.
- Jeg har ikke engan glas. - Heller ikke en småkage?
Ingenting.
Jeg ville have købt noget, hvis jeg havde vidst, du kom.
- Jeg ville have købt noget... - Det er lige meget.
Hvem har taget dine møbler?
Det var der en, der gjorde.
Og du køber ikke nye, fordi du håber, hun vender tilbage?
Vil du sidde ned?
Er det okay?
Hvad lavede du i Alaska?
Jeg opmåler områder, når der skal bygges motorveje og broer.
Inden da var jeg i Chile.
Og inden da var jeg i North Carolina.
Og inden da Halifax.
- Hvad hedder dine døtre? - Penny og Patsy.
Vil du se et billede?
De ser lykkelige ud. De ligner dig.
- Ser jeg lykkelig ud? - Nej, ikke lykkelig, men smuk.
Du ligner dine piger.
Har du tænkt på mig?
Ja.
Jeg har tænkt meget på dig.
For meget.
Jeg har en søster, der...
Hun arbejder på en radiostation oppe nordpå.
Hun indspiller bånd til mig med musik, som hun kan lide.
Jeg har det sidste ude i min bil lige nu.
Vi kunne gå ud og høre det, hvis du har lyst.
Hvis du ikke kysser mig nu, skriger jeg.
Hold mund!
Hvis du ikke kysser mig lige nu, skriger jeg helt vildt.
- Goddag, Ann. - Prøver du at overvinde genertheden?
Noget i den retning.
Du kom ikke i sidste uge.
Jeg kunne ikke se ideen i det.
Du skal scannes igen og have taget en mere dækkende biopsi.
Nej, nej, undskyld, men jeg vil ikke have mere af det.
Jeg har brug for at føle, at jeg bestemmer.
Ingen prøver, hvis de ikke kan redde mig.
Jeg vil ikke dø her. Mine børn skal ikke huske mig fra en sygeseng.
Hvorfor er du her så?
Det er den her pakke...
- Vil du passe på den for mig? - Hvad er det?
Jeg har optaget fødselsdagshilsner til mine døtre, indtil de bliver 18.
Du vil have mig til at give dem videre?
- Hvorfor spørger du ikke din mand? - Fordi...
Don ville komme til at smide dem væk.
Eller bringe rod i dem eller give dem alle bånd på en gang.
De ville ikke fatte en brik, hvis han gjorde det. Vil du ikke nok?
Kun hvis du lover at komme hver uge. Du skal have medicin.
Kvalmen er sikkert blevet værre. Du spiser ingenting.
At dø er ikke så nemt, men du behøver ikke have det elendigt hele tiden.
Jeg er bare bange for at komme herind og aldrig slippe ud igen.
Jeg har meget, jeg skal nå, før jeg dør. Der er virkelig mange ting.
- De skal bare klares. - Bare noget smertestillende.
Ikke flere prøver, kun noget, der lindrer smerten.
Under alle omstændigheder... Jeg har bolsjer med til dig.
- Vil du passe på den? - Gerne.
Lad os sige, det er en del af behandlingen.
De her bolsjer er bare så gode.
Jeg har talt kalorier i dag og har ikke spist mere end 1500.
Man har brug for 2000, så jeg burde have tabt mig.
Jeg har lige vejet mig, og jeg vejer næsten et pund mere end i går.
Det må være mit stofskifte. Man burde have erstatning for lavt stofskifte.
- En slags understøttelse. - Laurie, vil du spise med i morgen?
- Ja, gerne! - Fint.
Helst slankekost. Jeg vil ikke ødelægge min kur.
Det er køligt i supermarkedet, og det synes du om.
Folk læser altid varedeklarationen for at tjekke tilsætningsstofferne.
De smider det alligevel i kurven. "Det er usundt, men vi elsker det."
Ingen tænker på døden i et supermarked.
60 dollars og 48 cent.
Piger, spis jeres kartoffelmos op.
De revelsben smager skønt. Hvordan får du dem så møre?
Jeg marinerer dem i mælk i køleskabet et par timer.
Du marinerer dem i mælk i køleskabet et par timer?
- Det må jeg prøve at huske. - Patsy, ikke lege med maden.
Patsy! Ann, sig til Patsy, hun ikke må lege med maden.
Gør nu, som din far siger. Ikke lege med maden. Spis lidt mere.
- Det er sjovere at lege med det. - At spise mad kan også være meget sjovt.
- Hvorfor? - Fordi...
Fordi det er sjovt at gøre noget nyt og prøve nye ting.
Kartoffelmos er ikke nyt. Det er sjovere at lege med det.
Tag noget sovs. Don har selv lavet den.
Du glade verden! Kan din mand virkelig lave mad?
Findes der virkelig gifte mænd, der kan lave mad?
Jeg hældte bare honning i en flaske barbecuesovs.
Det er bedre end ingenting. Du kunne have løjet.
Don aner ikke, hvordan man lyver.
- Hvordan mødtes I? - Til en Nirvanakoncert.
Den sidste Nirvanakoncert, før Kurt Cobain...
Er det rigtigt? Har I billetterne? De må være en formue værd.
Nej, vi har ikke gemt dem. Det var vi for opslugt til.
Ann græd under hele koncerten.
Nirvana sagde mig ikke så meget, så jeg kedede mig og så mig omkring.
Så fik jeg øje på Ann.
Den smukkeste pige, der stortudede.
Jeg ville give hende et lommetørklæde men det havde jeg ikke.
Så jeg tog min T-shirt af og gav hende den.
- Sådan mødtes vi. - Hvor romantisk.
- Har du mere kartoffelmos? - Ja.
Du er en gris!
I virkeligheden er hun sød.
- Helt ærligt, Ann! - Ikke så højt.
Penny har ret. Kvindemennesket spiste otte revelsben!
Og de var fandeme store. Så du dem?
- Det ved jeg godt... - De var fandeme store!
- Hun blev vraget før sit bryllup. - Hvorfor? Fordi hun åd for tre?
Det er ikke morsomt, Don.
"Mad kan være sjovt!"
Hun er altså virkelig sød.
På det seneste har hun været som besat.
Det kan man ikke sige om dig.
Det er blodmangel. Jeg skal på hospitalet efter flere vitaminer.
- Skal jeg tage med dig? - Nej, jeg klarer det selv.
Okay.
Hvor var vi heldige, at vi mødtes den aften.
På trods af alt...
På trods af, at vi lever i et hul...
På trods af, at vi aldrig få noget nyt...
På trod af, at vi aldrig kommer på ferie...
så har du aldrig beklaget dig.
Ikke en eneste gang.
Jeg ville...
Jeg ville gerne være en bedre mand for dig.
Jeg elsker dig, det ved du vel?
Det må du aldrig glemme.
Jeg elsker dig.
- Hvad laver du? - Jeg fejer. Hvad laver I?
Jeg er dronningeheksen. Jeg lærer den lille heks heksekunster.
- Jeg er den lille heks! - Er du? Hvilke heksekunster?
Bare at forvandle frøer til biler og firben til flyvemaskiner.
Hvordan gør man det? Vil du lære mig det?
Hej, jeg hedder Ann. Jeg kan se, du har mødt Penny og Patsy.
- Jeg hedder også Ann. - Er det rigtigt?
Er du lige flyttet ind? Ja, jeg prøver at få skik på haven.
- Det ser godt ud. - Hvor er de søde.
Med kostumer og det hele.
Undskyld, jeg spørger -
- men jeg skal et ærinde, og hverken min mand eller min mor er hjemme.
- Kan du se efter dem en halv time? - Sagtens.
Jeg er her hele dagen, og de ville vise mig heksekunster.
Tak. Kan I opføre jer pænt? Ann passer jer et stykke tid.
- Tusind tak. - Det er i orden.
Sig mig lige, hvem er Patsy, og hvem er Penny?
Det gjorde ondt at forestille sig, du ikke kom.
- Jeg havde ikke tænkt mig at komme. - Det glæder mig, du gjorde.
- Er det et af din søsters bånd? - Ja.
Skal vi danse?
Så sagde havfruen til taxachaufføren:
"Vær sød at vise mig New York! Den er for stor til at se til fods."
Så tog han hende med til Empire State Building.
Den har to elevatorer, for intet kabel var langt nok til en elevator.
Først tog de den ene, så den anden, der skyder af sted som en rumraket.
Så kom de op på toppen af Empire State Building -
- og den lille havfrue kiggede ned og sagde: "Menneskene ligner jo myrer!"
- Hej, piger! - Vi har leget hekse og prinsesser.
- Og Ann har lavet fletninger på os. - Hvor er I fine.
- Undskyld, det trak ud. - Det er okay. Vi har hygget os.
Har I opført jer ordentligt?
Husk tryllehattene.
I morgen kan vi få resten af historien.
Det kan du tro.
Kys Ann farvel.
I skal have et bad og mad, men måske kan I få resten af historien senere.
Tusind tak, Ann. Af sted.
Du, Ann? Jeg laver kaffe. Vil du have en kop med?
Gerne! Jeg skal lige være færdig her.
- Bruger du sukker? - Nej tak.
Du er ikke på slankekur, vel?
- Nej, trænger jeg til det? - Nej.
Min veninde er bare besat af kure og kalorier.
- Hun snakker ikke om andet. - Kedeligt.
Jeg har set alt for mange, der var syge af anoreksi og bulimi.
Jeg er sygeplejerske. Så det går jeg ikke op i.
- Du har nogle rigtigt dejlige unger. - Ja, er de ikke skønne?
- Hvad med dig? Vil du have børn? - Nej, det tror jeg ikke.
Hvorfor ikke? Synes du, det er synd at sætte børn i verden?
- Eller har du ikke fundet den rette? - Nej, jeg har ikke.
- Nej, det er heller ikke derfor. - Er det, fordi du ikke kan?
Nej... Det ved jeg faktisk ikke.
Men...
Det sidste år på sygeplejeskolen var jeg i praktik på et børnehospital.
Jeg ville specialisere mig i børn, fordi jeg altid har syntes om dem.
Måske fordi jeg var enebarn. Det ved jeg ikke.
En aften, da jeg var på vagt, skulle jeg hjælpe til ved en fødsel.
Kvinden var gået langt over tiden med tvillinger, og børnene var i fare.
De bestemte sig for kejsersnit -
- og moderen blev lagt i bedøvelse.
Og...
det viste sig at være siamesiske tvillinger.
Født med en torso og et sæt lunger. De græd næsten ikke.
Det var ikke slemt at se på dem. De var fuldstændig som andre babyer.
Men de kunne under ingen omstændigheder overleve.
Det er umuligt.
Vi lagde dem i en kuvøse, mens lægerne talte med faderen.
Faderen ville ikke engang se dem.
De besluttede at tage dem ud af kuvøsen -
- og vente på, at de skulle dø.
Jeg tilbød at sidde hos dem, indtil de...
Jeg kunne ikke bære tanken om, at de skulle dø alene på en hospitalsstue.
De levede i tredive timer.
Jeg holdt dem i armene i tredive timer.
Jeg sang alle de sange, jeg kendte.
Sange fra den verden, de aldrig ville få at se.
Nå, men de blev bare mindre og mindre i mine arme.
Først døde drengen. Seks timer senere døde pigen.
Siden da har jeg specialiseret mig i pleje af ældre.
Det må du undskylde, Ann.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg fortalte dig det. Tak for kaffe.
Jeg må hellere gå. Undskyld...
Vil du komme til middag i næste uge?
- Mener du det? - Ja, det ville jeg virkelig gerne.
Pigerne vil elske det. Du skal fortælle resten af havfruehistorien.
Det vil jeg meget gerne, og den historie er lykkelig.
Tusind tak. Det vil jeg gerne.
Læs noget for mig. Læs noget op, som du læser for tiden.
Jeg læser en meget sørgelig bog for tiden.
Smuk, men sørgelig.
Ikke som den, jeg har hørt. Fortæl mig den.
Nej, det gør mig bare ked af det.
Du vil ikke fortælle den, fordi den hører til dit liv.
- Og du vil ikke indvie mig i det. - Jeg kan lide, at du ikke spørger.
Jeg spørger ikke, fordi jeg har lært at lade være.
Når man betragter nogen indgående -
- ser man måske halvtreds procent af, hvem de er.
Ønsket om at lære resten at kende ødelægger alt. Det har jeg lært.
Hende, der tog dine møbler, har givet dig en lærestreg.
Ja, det er, hvad hun har efterladt mig.
Skal jeg virkelig læse noget op?
Ja, læs noget for mig.
Okay. Vælg noget.
"Til Brylluppet" af John Berger.
"Hendes evner forsvinder en for en."
"Og der er ingen nat, ingen stjerner."
"Kun en kælder, hun aldrig kommer ud af -"
"- og i hvilken ingen anden kan være."
"Hun får medicin, som gør hende syg -"
"- men holder døden på afstand for en kort stund."
"De er bange, jeg er bange."
Så dårligt syntes jeg ikke, det var.
Nej, jeg kan godt lide det, men jeg vil ikke læse nu.
Jeg løj.
Da jeg sagde, man kan se halvtreds procent, når man ser på folk.
Når jeg ser på dig, ser jeg... måske ti procent.
Og de ti procent er...
Det er ikke så slemt, vel?
Det er min fødselsdag. Ønsk mig tillykke.
Tillykke med fødselsdagen, mor.
Skal du ikke starte bilen?
Jeg har noget at fortælle dig, mor.
Det må være alvorligt, ellers havde du sagt det, mens vi kørte.
Jeg vil gerne vide, hvor min far er.
Vil du besøge ham?
Generer det dig?
Nej.
Det kan ikke engang hidse mig op mere.
På dette tidspunkt sidste år, da jeg havde fødselsdag -
- syntes jeg, jeg burde foretage mig noget.
Jeg sminkede mig og tog mit mindst slidte tøj på -
- og tog på bar.
Jeg bestilte en whisky og faldt i snak med bartenderen.
Han var kun et barn. Han var lige begyndt på hotellet.
Det var hans første job.
Vi snakkede frem og tilbage, og jeg sagde, det var min fødselsdag.
Fem minutter senere -
- kom han med en skål peanuts med et stearinlys.
Og jeg begyndte at græde.
Jeg hulkede sådan, at drengen blev bange.
Han blæste lyset ud og gemte skålen væk.
Jeg sagde: "Nej, du må ikke blæse lyset ud og gemme peanuttene."
Jeg har ikke kunnet glemme den skål med peanuts, og hvordan jeg græd.
Så i år har jeg bagt en kage til mig selv.
Viser jeg mig på den bar igen, får drengen et hjerteslag.
Kør nu.
Fem minutter. Du er også næsten færdig.
- Gør det ondt? - Hun er fantastisk til negle.
Hun kan ikke permanente eller flette, men ingen er bedre til negle.
Jeg har manicuristdiplom og alt muligt.
Jeg er ikke interesseret i hår eller hoveder. Giv mig hænder.
- Kan du også lide Milli Vanilli? - Jeg er fra Segovia.
- Der har vi ingen Milli Vanilli. - Milli Vanilli er universelle.
Mange tak.
- Vi ses snart. - Nej.
Det klæder dig virkelig godt med fletninger.
- Synes du? - Ja.
Farvel.
Hvordan har du det, Ann?
Det er Penny, og det er Patsy. Penny er seks, og Patsy er fire.
Sikke nogle smukke piger. Du har ikke ligget på den lade side.
Det kan man godt sige.
- Hvad med din mand? - Don...
- Han bygger swimmingpools. - Det må jeg nok sige.
Jeg har arbejde her. Jeg syr sportssko sammen.
Sådan en sko kan bestå af 86 dele. Vidste du det?
Vi syr sidestykkerne på her, og i et andet fængsel gør de dem færdige.
- Det er udmærket arbejde. - Ja.
Folk skal jo altid bruge sko.
- Din mor hader mig vel stadigvæk? - Far, mor hader alle.
- Hun hader vel mig mest? - Somme tider, ja.
Nogle af os har svært ved at leve op til andres forventninger.
Hvor meget man end anstrenger sig, kan man bare ikke gøre det.
Næh...
- Du tror på mig, ikke? - Jo, jeg tror på dig.
Det er hårdt.
Man elsker nogen, men man kan ikke gøre dem lykkelige.
På en måde er det sådan, at man elsker dem...
men man kan ikke elske dem, som de vil elskes.
Hvis jeg får børnenes skostørrelser, kan jeg lave sko til dem.
Jeg vil gerne røre ved dit ansigt.
Jeg kan huske, hvordan det føltes. Netop det husker jeg meget tydeligt.
Og når du gik på arbejde, satte du en plade på med klokker.
Og så var du ude ad døren.
Jeg kunne lide at høre musik fra huset, når jeg gik på gaden.
- Det var virkelig kønt. - Var det?
- Det var altid den samme plade. - Det var The Mule Serenade.
Det var virkelig kønt.
- Pas på dig selv, far, ikke også? - I lige måde.
- Send pigernes skostørrelser. - Det skal jeg nok.
Hej, Penny. Kan du have en god dag i skolen?
- Hav en god dag. - Jeg håber, du får de bedre, mor.
- Kan du have en god dag? - Farvel.
Hej, Patsy.
- Giv mig en krammer, mor. - Det skal du få.
Er det en god krammer?
- Jeg må af sted. - Skal du i skole?
Okay, jeg ved godt, du skal skynde dig.
Er du sikker på, det er blodmangel? Måske skal vi spørge en anden læge.
Nej, det er blodmangel. De tog en million prøver.
Jeg har taget en masse vitaminer. Jeg skal bare hvile mig.
Jeg passede jer, da I var syge. Nu er det jeres tur.
- Det tror jeg, at jeg vil synes om. - Mon du kan finde ud af det?
Okay, hej.
Don...
Du må forstå, hvorfor jeg ikke fortalte, jeg skulle dø.
Det var den eneste gave, jeg kunne give dig og pigerne.
Spare jer for alle turene til hospitalet og al uroen.
Jeg ved, du vil indse, at jeg har ret.
Nu må du prøve at være glad.
Og du skal tage dig af pigerne og gøre dem glade.
Fremtryl et himmerige for mig.
Lad dem ikke være triste, når de tænker på mig.
Mind dem om alle de dejlige ting, vi har lavet sammen.
Jeg elsker dig, Don.
Du vil altid være ham, der tog sin T-shirt af for at tørre mine tårer.
Undskyld, den er så falsk. Det har den nu altid været.
Hej, mor. Du tilgiver mig nok aldrig, at jeg ikke fortalte, jeg skulle dø.
Endnu en ting at klandre verden for.
Jeg elsker dig, og jeg ved, du elsker mig.
Jeg ved, du forguder pigerne.
Jeg håber, du vil sige det til dem.
Prøv at vise dem, du elsker dem, bare en lille smule hver dag.
Og prøv at nyde livet. Bare en lille smule.
Måske kunne du finde en at gå ud med. Det ville da være sjovt.
Sæt en annonce i avisen... Du kunne godt få det lidt sjovere.
Du er smuk og har et stort hjerte.
Prøv at få mere ud af livet.
Vær sød at hjælpe Don.
Fortæl dem bare alle de historier, du vil. Også Joan Crawford-film.
Din søster forstår at vælge en sang.
- Kan du lide den? - Ja.
- Har du hørt om Blossom Dearie før? - Nej.
Blossom Dearie er fantastisk! Hun synger stadig som 83-årig.
Hun spiller i en lille klub bag en kinesisk bar -
- og hun har en lillebitte stemme -
- i en lillebitte krop og en stor personlighed.
- 83? - Ja, hun er 83.
Jeg ville gerne tage dig med dertil.
Der er så mange steder, jeg vil vise dig.
Fortæl mig om de steder, du vil vise mig.
Okay. I det sydlige Chile er der en ørken.
Den er storslået. Helt hvid og flad, så langt øjet rækker.
Det eneste, der bryder horisonten -
- er disse små lyseblå huse.
Om morgenen bliver himlen fuldstændig grøn.
Det er overjordisk.
Og i Argentina... En gletsjersø.
Om foråret, når det tør -
- ka man se kæmpestore isblokke på størrelse med etageejendomme -
- komme skridende ned ad gletsjeren og ende i søen.
Mens hjertet rammer i brystet på en. Så uhyggeligt er det.
Og Mexico og Alaska... Er der noget galt?
- Hvad er der? - Det kommer jeg ikke til at se.
Hvad er der i vejen?
Vil du ikke sige det?
Jeg er så ked af det, Lee.
Jeg bliver nødt til at gå.
Tjener, må jeg få regningen? Tak.
Jeg har altid drømt om at komme her.
Vil du sige, jeg gerne vil have det med?
- Ja. - Tak.
Vi mødes ude foran.
Du må hellere gå.
Han kommer om lidt. Han arbejder i nærheden.
Det er bedre, han henter mig. Det her sker af og til...
Ann, der er noget, jeg bliver nødt til at sige nu.
Jeg elsker dig.
Jeg er forelsket i dig.
Verden virker mindre grusom, fordi du findes.
Jeg har lyst til at være sammen med dig resten af livet.
Al den hjertebanken, nervøsiteten, smerten, lykken og frygten...
Jeg har lyst til at røre ved dig hele tiden.
Jeg vil tage mig af dig og af pigerne -
- finde din mand et ordentligt job og skaffe dig et hus uden hjul.
Forsigtig... Det lyder som et klassisk tilfælde af forelskelse.
Jeg er forelsket. Jeg er klassisk forelsket.
Den klassiske ægtemand dukker op når som helst -
- og den klassiske depression følger, når du tager med ham.
Gråden og tårerne og det hele.
Jeg går nu.
Jeg vil ikke se dig køre af sted med en eller anden fyr, du ikke kender.
Så jeg holder øje med dig.
Medmindre det er din mand, selvfølgelig.
Jeg er så flov. Jeg inviterede dig på middag, og du gør alt arbejdet.
Det er i orden. Jeg skal jo bare varme det her.
- Gå ud at spise i din tilstand... - Jeg følte mig bedre tilpas.
Blodmangel skal man tage alvorligt. Du bør hvile dig.
- Lyt til sygeplejerske Ann, Ann. - Ann, Ann, Ann, Ann!
- Ja, var det ikke sjovt? - Vask hænder, for nu skal vi spise.
- Vask jeres hænder, piger. - Kom!
- Don... også dig. - Javel!
Du beder til, at det bliver dit liv uden dig.
At pigerne vil elske den kvinde -
- og at din mand vil elske hende engang.
At de kan bo ved siden af, pigerne kan lege i campingvognen -
- og svagt huske deres mor, der legede tømmerflåde i sengen.
Du ønsker dem en så inderlig lykke -
- at alle problemer vil blegne.
Du ved ikke, hvem du beder til, men du beder.
Du beklager ikke en gang det liv, du ikke får -
- for til den tid vil du være død.
Og døde føler ikke noget, ikke engang beklagelse.
Elskede Lee.
Når du får det her bånd, ved du nok, jeg er død og...
ja, det hele.
Måske er du vred eller såret eller ked af det eller oprevet.
Måske det hele på en gang.
Du skal vide, at jeg forelskede mig i dig.
Jeg turde ikke sige noget, fordi jeg regnede med, du vidste det.
Jeg glemte, hvor lidt tid jeg havde.
Tid er det eneste, jeg har manglet på det sidste.
Livet er meget bedre, end du tror, min elskede.
Det ved jeg, fordi...
du forelskede dig i mig, selv om du kun så, var det ti procent?
Fem, måske?
Ellers havde du måske ikke kunnet lide mig.
Eller du havde kunnet lide mig på trods af alt.
Det finder vi aldrig ud af.
En sidste ting, Lee... Få nu malet de vægge og køb nogle møbler!
Ikke også? Den næste kvinde -
- må ikke styrte ud ad døren, før hun lærer dig at kende.
Ikke alle er lige så skøre som jeg.
Jeg elskede at danse med dig.
Subrip By Ukendt Fixed By Pacman